Herr Blackwood?
Sir?
Herr...
Herr Blackwood... Unnskyld, men De ringte vel?
Kom ned.
Jeg er fryktelig lei meg.
- Jeg så ikke trinnene... - De tvang meg til å gjøre det.
Vil jeg se barnet mitt igjen, må jeg adlyde.
- Herr Blackwood... - Jeg håper du forstår.
Kostbare tenner. Vakre tenner.
Løsepenger for gutten min.
Jeg har mer mat til dere.
Det er ikke barnetenner, som dere ville ha.
Men vær så snill, ta imot dem, i bytte mot ham.
Barnetenner...
Det var det beste jeg fikk tak i. Mine egne også. Ser dere?
Barnetenner...
- Gi meg sønnen min tilbake. - Sønnen din er her nede.
Strekk deg etter ham...
Sønn?!
Ta tak i hånda mi.
Vi har begynt innflygingen til T.F. Green-flyplassen...
Hun har landet.
- Hva syns du? Er den for mye? - Nei, den er perfekt. Som deg.
Der er jenta mi.
Sally?
Oi! Så lang du er! Du er 17 nå, hva?
- Du vet hvor gammel jeg er, pappa. - Ja, jeg bare tøyser.
Kom. Sally, dette er Kim.
Hei, Sally. Hyggelig å treffe deg.
Jeg elsker deg. Jeg elsker deg.
- Takk. - Skal vi ta bilde? Har du kameraet?
Godt å se deg.
- Er alt bare bra? - Ja da.
Kjenner du den friske luften? Bedre enn smogen i Los Angeles.
- Jeg må ringe mamma nå. - Bare trykk på 1 og den grønne.
Du har ringt Joanne og magiske Sally. Legg igjen beskjed.
L.C. leverte golvet. Det vil slå seg hvis det regner.
Legg det i garasjen, da. Hils på Harris, Sally.
Hyggelig.
Kom og se på huset.
Harris?
Fint, hva?
Det lukter rart.
Før lå det mugne aviser, døde duer og bæsj overalt.
- Massevis. - Det er Jacobys kontor.
Hei, Michelle. Unnskyld.
Jeg vet ikke. Jeg skal se etter. Har dere fått fotografiene?
Jeg også liker å tegne.
- Jobber du her? - Nei, jeg bor her.
Jeg er interiørarkitekt. Vet du hva det er? Selvsagt vet du det...
Dyremaleriene og frisene er lagd av Emerson Blackwood, tidligere eier.
Han var en berømt naturmaler.
Se her, Sally.
Vil du prøve?
Hva har du der?
- Jeg fant den. - Den er min.
Den tilhørte bestemor. Moren min ga meg den.
- Moren min ga meg til pappa. - Sally? Vil du se rommet ditt?
Hva syns du?
Kim og jeg har jobbet mye med det. Se her.
Fint, hva?
Det ser bedre ut om kvelden.
- Hvor lenge skal jeg være her? - Hva har moren din sagt?
At jeg skulle på besøk. Men hun pakket ned alle klærne mine.
Forklarte hun ikke noe for deg?
Din mor og jeg er urolige for deg. Hun tror at du kanskje er lei deg.
Hun... eller vi tenkte at litt miljø- forandring vil være bra for deg.
Du kan bo her med Kim og meg til huset er ferdig.
Så selger vi det og flytter et annet sted...
Sally? Lukk opp.
Slipp meg inn.
Skal du gifte deg med henne?
Det angår bare Kim og meg.
Mamma sa du bare liker henne fordi hun er ung.
Men det er hun ikke. Hun er gammel.
Sally... Lukk opp.
Kom igjen, vennen. Lukk opp. Vi kan vel snakke om det?
Du, jeg vet...
Jeg vet det er vanskelig. Du har reist langt, du er på et nytt sted...
Jeg vil legge meg nå.
Ja vel.
Ikke glem å pusse tennene.
Du ville vært dårlig i poker. Du har strøket den blusen i en halvtime.
Hun liker meg åpenbart ikke.
Hun er sånn mot alle.
- Hvilke piller er det hun tar? - Adderall, tror jeg.
Moren hennes er sånn. Til og med hunden får piller.
- Hva skjer med Jacoby, da? - Han har ikke sett de nye bildene.
- Han har hatt dem i en uke! - Han kommer til middag.
Han burde gi oss omslaget. Du har utrettet underverk her.
Vi har utrettet underverk. Det handler ikke bare om meg.
Disse er nye.
Får vi omslaget på Architectural Digest, trenger vi ikke mer lån.
Vet du hva datteren din sa til meg i dag?
Hun sa at kona di ga henne til deg.
Unger sier mye som de ikke mener.
Alt gikk galt. Jeg føler meg som den slemme stemoren.
Den slemme,gamle stemoren. Ikke glem at du er gammel.
- Du ser faktisk eldgammel ut. - Jaså?
- Men bamsen var helt feil. - Jeg så den på rommet hennes.
På senga?
Over senga... Hengende i en løkke.
Sally... Hun heter Sally.
Sally!
- Hva syns du? - Flott!
- Har du sett Sally? - Ja, hun er på benken...
Sally!
Det er ikke trygt for deg her!
Hva er det som skjer?
Ikke la henne være på baksiden. Hun kan falle ned der.
- Jeg gjorde jo ikke noe. - Det er gamle brønner her.
Harris har rett. Bestefaren hans jobbet her.
- Jeg fant en kjeller. - Det er ingen kjeller her.
Den er der borte!
Huset heter Fallen Mill fordi engelskmennene
hadde en mølle her som sank i et jordfallshull.
Derfor har husene her ikke kjeller. Dette har.
- Kom og se her. - Det er farlig for barn her.
Se! Jeg sa jo det.
Dette er definitivt hult. Jeg går og henter verktøy.
- Er du sikker på dette? - Ja da. Det er enkelt å fikse siden.
Gå til side.
Hirst, jeg...
Det er en dør her.
- Hvor la du de gamle husnøklene? - I roteskuffen din på kontoret.
Kom og se.
Vær forsiktig, Sally.
Hvordan unngikk vi å finne dette?
Det må være vinduet mot hagen.
Her er alle de gamle fargene og penslene hans. Fantastisk...
Se her, Alex.
- Visste du om dette, Harris? - Det er ikke trygt her.
- Spesielt for barn. - Jeg holder øye med henne.
- Blackwood må ha jobbet her. - Jeg fant en dør til!
Det er nok en askegrav.
Den er boltet igjen.
Greit, nå går vi.
Kom nå, Sally.
Sally! Kom.
Det må føles som TutAnkhAmons gravkammer for deg...
Nei, hun kommer tilbake. Det gjør de alltid.
Ja, det gjør de alltid...
Det er ikke viktig, Alan.
Jeg må bare få maleriene og møblene hit til middagen.
Du sa jo at du kunne ordne det.
Vi kjenner da hverandre? Jeg skriver ut en sjekk.
Der er du jo.
Skal vi lage scones? Jeg lovet fru Underhill ikke å rote.
Nei takk.
Hva har du der?
Dokka mi og tegnesakene.
- Sally... - Åpne luka.
Ja, åpne luka. Slipp oss ut.
Hvem er dere? Hvordan ser dere ut?
Vi har vært innestengt så lenge. Slipp oss ut.
Kom og se hvordan det ser ut her nede.
- Vent litt. - Det er andre barn her.
Kom og lek med dem.
Sally?
Hva gjør du her?
- Jeg hørte noe. - Rotter, antakelig. Kom og spis.
- Det var en stemme. - Veldig smarte rotter, da.
Ingen ting. Kom nå, vennen.
- Jeg glemte ryggsekken. - Skynd deg.
Nå, Sally!
Denne kan vi få i morgen.
Brent umbra, da? Den er varmere og koster bare halvparten.
Er du ikke sulten?
Liker du ikke ris? Fru Underhill har bakt eplepai til dessert.
Pai inneholder gluten. Mamma sier gluten gjør meg ukonsentrert.
Du kan bekymre deg for det i morgen.
- Ingen gluten, sier mamma. - Hva har hun innbilt deg?
- Vil du ha litt kakao, da? - Spis opp eller gå på rommet.
God natt, pappa.
Hva er det?
- Virket det på deg da du var liten? - Hun tester oss.
- Hvem av oss er forelderen? - Ikke jeg, i alle fall.
- Du har rett. Jeg er ikke forelder. - Vi snakket jo om dette...
Nei, du fortalte om det. Jeg er ikke klar til å bli mamma.
Jeg hadde vansker nok med å takle min egen barndom.
Hjelp meg.
Det passer dårlig nå, men jeg kan ikke sende henne tilbake.
Det er ikke det jeg ber deg om.
- Eplepai. - Takk.
Nøkkelen.
Hei, det er Joanne. Får jeg snakke med Sally?
Nei, hun sover.
Hvorfor har du ikke fortalt at hun skal bo her?
Da vi snakket om det, spurte jeg om jeg skulle fortelle det...
Det var du som ville at hun skulle komme hit.
Jeg elsker deg. Jeg elsker deg.
Snakket du til meg nå?
Jeg elsker deg. Jeg elsker deg.
Jeg elsker deg.
- Slokk lampen. Det gjør vondt. - Ja, slokk lampen.
Jeg elsker deg.
Sally! Slokk lampen. Vi vil bli vennene dine.
- Hvor er dokka mi? - Sallys dokke er hos oss.
- Hvem er dere? - Vi er vennene dine.
Venner?
- Hvor er dere? - Kom i kjelleren og lek med oss.
Hva er dere for noe?
Sultne... Sultne...
Vi er veldig sultne.
Jeg har mat.
La meg få se dere. Jeg skal ikke gjøre dere vondt.
Sally?
- Hva gjør du under der? - Leter etter dokka mi.
Jeg leter etter dokka mi.
Skal vi ta bamsen i stedet?
Nei. Det går bra.
- Har du mistet en tann? - Nei, jeg fant den.
- Fant du den? Her i huset? - Ja.
- Kan jeg ringe mamma nå? - Nei, det er for sent.
Ikke behold denne. Det er uhygienisk.
- Lampen, da? - La den være på.
Greit. Sov godt, da.
Sally... Kan du gjøre meg en tjeneste?
Prøv å bli venner med Kim.
- Ja. - Takk, vennen.
- Har du sett barberkniven min? - Vi må dra om fem minutter.
Ta høvelen min. Fem minutter.
Kjolen min...
Sally! Jeg vil snakke med deg straks.
Hvordan kunne du skjære i stykker Kims klær?
- Det var ikke meg, æresord! - Ikke lyv.
Det var slemt gjort og dessuten farlig. Brukte du barberkniven min?
Hvor har du fått den fra?
- La meg få reise hjem. - Det går ikke.
Hun har aldri gjort noe sånt før. Hun må være rasende på noe.
Hun er redd, Alex.
Vi må dra. - Fru Underhill, vi har et møte i historisk forening.
Vi drar, Sally. Du gjør som fru Underhill sier.
Og tenk på hva du skal si til Kim.
Er dere der?
Skar dere Kims klær i stykker?
Har dere pappas barberkniv?
Dere må si sannheten -
-hvis vi skal bli venner.
Jeg lover at jeg ikke blir sint.
- Sally er ikke sint. - Mendeer sinte.
De vil ikke ha deg.
Men det vil vi.
Kom ned, Sally. Kom ned og lek...
Dere sa at dere var sultne. Liker dere rosiner?
Lys! Ikke noe lys, sa vi.
Ser dere? Deilig.
Deilig, ja...
Deilig...
Har dere gjort noe slemt? Svar, om vi skal være venner.
Sally?
Hva gjør du her i mørket?
Snakket du med noen?
Er det noen andre her?
Nei, jeg er alene. Det er ingen andre her.
Gå og hjelp fru Underhill med lunsjen i stedet.
Skynd deg nå. Løp opp så fort du kan!
Harris, din gamle tosk!
- Kan ikke holde kjeft. - Du fortalte dem om oss.
Jeg har ikke sagt noe til dem.
Gå vekk herfra! Jeg kom ut for en ulykke.
Ring etter hjelp!
Ikke se!
Jeg hørte skrik og leven der nede.
Han sa jeg skulle gå vekk derfra. Han må ha snublet. - Hirst...
Er du William Hirst, arbeidsgiveren? Det har skjedd en ulykke.
- Hvor er Sally? - Beklager, men hun så ham.
Hun er i hagen. Beklager...
Sally?
Hei.
Er du redd?
Vil du snakke om det?
Kommer Harris til å dø?
Nei, han vil klare seg.
Får jeg vise deg noe?
Jeg liker denne delen av huset best. Blackwood elsket naturen.
Han importerte sånne fisker fra Japan. Og det gjorde vi også.
De heter koi. De sies å ha magiske evner.
Det er lett for grevlinger å se dem på grunn av de sterke fargene.
Så det som gjør dem spesielle, gjør dem samtidig sårbare.
De må være tøffe.
Det må du også, Sally.
Jeg rørte ikke klærne dine.
Æresord, jeg rørte dem ikke.
- Jeg rørte dem ikke. - Sally...
- Jeg skar dem ikke i stykker. - Jeg blåser i klærne mine.
Vanskelig å se... 1804, tror jeg. Mynten er svært slitt.
Den lå vel i Blackwoods atelier.
Jeg vil ikke at hun skal gå dit mer.
Jeg blir urolig, Kim. Det er farlig der nede.
- Joanne. - Mamma?
Hei, vennen. Hvordan har du det?
- Får jeg komme hjem? - Vil du... Sashimien, Stuart.
Jeg trives ikke her.
Ikke vær redd. Du må bare venne deg til det.
Det er kaldt her.
Senga er for stor. Og jeg tror jeg holder på å bli syk.
Det tar tid å venne seg til det, men du vil trives så godt der.
Mamma må legge på nå. Vi ses snart. Ha det.
Kim?
- Ikke gå. - Hva er det?
Ikke engang når jeg sover.
Og ikke slokk lampen.
Jeg blir her.
Kim?
Jeg elsker deg.
Pappa! Pappa!
Pappa, vær så snill!
Hva er det, Sally?
- Jeg vil ikke de skal komme mer. - Hvem da?
De små skapningene i kjelleren. De ga meg sølvmynten.
De sier de vil bli vennene mine. Men de er slemme og ekle.
- Sally... Det var bare et mareritt. - Nei, ikke si det!
Det er ingen fare.
Bamsen min...
Se hva de gjorde med bamsen.
Faren din sa tegning er beste faget ditt. Skulle ønske jeg kunne tegne.
Det er lett. De andre barna kan ikke tegne føtter og hender.
Føler du deg annerledes enn dem?
- Legen hjemme spurte om det. - Hva svarte du da?
Greit. Vi begynner med noe enklere...
Hva er yndlingsfargen din?
- Er det lilla? - Svart.
De små skapningene du så... Hva tror du at de er for noe?
Nisser. Eller troll.
Men av den slemme sorten?
Og de visste hva du heter?
- Snakker de med deg? - Ja.
Hva sier de?
- De vil leke med meg. - Ikke noe mer?
De sier at foreldrene mine ikke er glade i meg.
- Kan jeg gå nå? - Bare noen spørsmål til.
Jentungen er full av angst og føler seg ikke ønsket.
Det utløser trolig disse episodene.
Hun sa at hun fant et fat med tenner inni peisen.
Det betyr vel ikke noe?
Hun skaper en raffinert fantasi verden. Rynker, klør, hoggtenner...
Hun har individualisert de tingene.
En mer detaljert fantasiverden enn noen jeg støtt på tidligere.
- Hva gjør vi, da? - Jeg vil prøve sterkere medisiner.
Jeg ber legen hennes i LA sende journalen. Så avtaler vi ny time.
Jeg gir henne noe som hjelper henne å sove.
Vi er forsinket.
Får vi ikke utvidet lån, får vi aldri maleriene og møblene hit i tide.
- Nå glemte vi invitasjonene også. - Kanskje vi skal utsette middagen.
Det er Architectural Digest. Vi må få med huset på omslaget!
- Jo, men tenk på alt som har hendt! - Harris? Det var en ulykke.
Jeg mener Sally. Det hun ser er virkelig for henne.
- Kom igjen! - Ro deg ned!
Jeg går i stedet. Vi ses hjemme.
Jeg vet ikke hvor våken han er. Han fikk en stor dose beroligende.
GOD BEDRING, HARRIS SALLY
Harris, jeg vet det er vanskelig for deg, men jeg må få klarhet i noe.
Jeg må få vite hva Sally så, slik at jeg kan hjelpe henne.
Har hun forlatt huset?
Nei.
Vekk... Hun må vekk derfra.
Hvorfor det?
Hvorfor var rommet forseglet?
Bestefar...
Forseglet bestefaren din det?
- Ja. - Hvorfor?
Etter...
Etter hva da?
Blackwood.
Hva er det med Blackwood?
Plass 1134...
...på biblioteket.
Få henne vekk fra huset.
Biblioteket stenger om 15 minutter.
Takk.
- Unnskyld! - Kan jeg hjelpe deg?
Jeg ser etter bibliotekaren.
Plass 1134.
Emerson Blackwood, spesialsamlingene. Et øyeblikk.
Denne veien.
Lenge siden noen har villet se dem.
Jeg er interiørarkitekt og jobber med Fallen Mill.
Jeg syns Emerson Blackwood var like bra som Audubon.
Har du sett veggmaleriet? Det skal være i huset et sted.
Jeg skulle gjerne ha sett det.
Hallo?
Det er egentlig ironisk -
- at en overbevist realist som han malte disse mot slutten av sitt liv.
Jeg har aldri sett disse før.
De har aldri vært publisert.
- Kan jeg få kopier av dem? - Jeg skal se hva jeg kan gjøre.
"Rynker, klør, tenner?"
Har du noen gang lest Machen? Arthvor Machen, en waliser.
Han trodde på alver, underjordiske vesener eldre enn mennesket.
Blackwood siterer ham ofte. Der: "Ett liv må tas."
Vesenene måtte ta et menneskeliv hver gang de viste seg.
Mange av dem åt bein og tenner fra små barn.
Så ble det inngått en våpenhvile -
- mellom pave Silvester II og vesenene i år 999.
I bytte mot mennesketenner la de sølvstykker under folks hodeputer.
Her er den siste kjente tegningen av Emerson Blackwood.
Han lagde den rett før han og barnet hans forsvant.
Blackwoods eneste sønn forsvant. Så forsvant også Blackwood.
Takk og pris at du er hjemme! Jeg la henne til sengs.
Hun sluttet ikke å skrike!
Sally?
Kim?
- Hun er ikke her nede. - Hun har rømt. Det har hendt før.
En gang prøvde hun å gå til LA fra Boston. Hun prøver vel igjen...
Jeg besøkte Harris i dag.
Blackwood hadde en sønn.
Han forsvant da han var åtte år. Blackwood forsvant like etter.
Mye av det Blackwood skrev, likner det Sally sier. Trolla... alt sammen.
Noe fælt skjedde i kjelleren. Vi må langt vekk fra det huset.
Jeg har investert alt jeg eier i huset.
Jeg vet datteren min har problemer. Det vet vi alle.
Men de innbefatter ikke monstre i kjelleren. Der er hun.
Hopp inn i bilen, Sally.
Kjære Sally, bare i kveld. Vi snakker om dette etter festen.
...fire, tre, to og ett.
Sånn.
Etter festen skal jeg få deg bort herfra.
- Sally... - Nei, jeg tok den fra dem.
Du får ikke ha denne.
- Jeg trenger den mot dem. - Kommer ikke på tale!
Ingen tror meg...
Jeg stoler på deg, Sally. Og du kan fortelle meg alt.
De liker ikke sterkt lys.
- Skapningene, altså. - Gjør de ikke det?
Da har jeg en god idé.
- Hyggelig at du kom, Jacoby. - Kall meg Charles. Min kone Evelyn.
- Stig på. - Huset ser fantastisk ut.
Dere har gjort en strålende jobb.
- Du må gjerne vise oss rundt. - Selvsagt.
Foajeen. Mahognien er fra firmaet i London som Blackwood brukte.
Det har eksistert siden 1865. Dette er Bill fra riksantikvaren.
Ta det rolig med kameraet, Sally.
Hvor er Kim?
Hun er ovenpå. Gå til biblioteket og ta en drink, så kommer jeg.
Hva gjør du, Kim?
Tegningene hennes er identiske med Blackwoods.
Hun så sikkert fotografiene dine. Kim, vær så snill, Jacoby er her.
Hun er datteren din, Alex. Dette er alvorlig!
At du fornekter det betyr ikke at det ikke skjer!
- Hirst, når skal vi servere maten? - Om ti minutter.
Alle venter på oss. Kom ned, vi snakker om det siden.
- Jeg har bevis, pappa! - Ikke nå.
Velkommen, alle sammen. Slå dere ned.
Jeg vil gjerne si noen ord til alle dere venner av Fallen Mill.
Takk for at dere kom i kveld. Det betyr mye for oss.
Alle deler av restaureringen -
- er gjort med samme metoder og materialer som da huset ble bygget:
Snekkerarbeidet, utformingen av kjøkkenet og lakkeringen.
Vi er svært stolte av det.
Dere, med deres ekspertise, verdsetter nok vår sans for detaljer.
Kunsten på veggene, frisene og møblene dere sitter på -
- er alle omsorgsfullt utvalgt eller renovert, avhengig av tilstand -
- for å passe perfekt inn i Blackwood-samlingen.
Så takk til riksantikvaren og historisk forening -
- og til vår hedersgjest, Charles Jacoby.
Din interesse for prosjektet er meget inspirerende, så takk.
Og takk også til huset. Må det få et langt, lykkelig nytt liv.
Kveldens meny faller visst ikke alle i smak.
Stakkars Sally. Ingen tror henne.
Hva vil dere? Si hva dere vil!
Vi vil ha deg!
- Sally? - Pappa!
Pappa!
De er her inne, pappa!
Charles...
Slutt!
Se på meg, Sally.
Foto... Jeg tok et foto.
Vi må nok avslutte for i kveld.
Sånn, ja...
Får jeg snakke med deg, Alex?
Jeg aner ikke hva jeg skal gjøre.
Jeg er glad i datteren min, Kim.
Og jeg elsker deg.
Jeg elsker deg også.
Vi må dra, ikke sant?
- Jeg henter Sally. - Jeg henter bilen.
Ta dem med.
Kim?
Hvor skal vi?
Vi drar til et hotell i byen.
Alex?
Et liv skal tas.
Et liv må tas.
Et liv må tas. Et liv skal tas.
Sally...
Sally! Barnetenner!
Kim?
Pappa?
Kim?
Sally!
Kim!
Vær så snill...
Vær så snill, våkne!
Våkne, Kim... Våkne, Kim...
Våkne, Kim...
Nøkkelen! Nøkkelen!
Kim, vær så snill!
Kim!
Sally?
Sally? Sally!
Slipp meg!
Jeg vil ikke bli med inn der!
Sally!
Kim?
- Kim, vær så snill! - Jeg er her, Sally.
Sally!
Hold deg fast!
Hold dem unna med lampen.
Kim!
Vekk med dere!
Når jeg har kappet tauet, løper du, Sally.
- Løp! - Nei! Du, da?
Sally? Er du uskadd?
Alex...
Kim!
Pappa?
Pappa! Vær så snill...
RING FOR VISNING
Ikke gå lenger inn, Sally.
Jeg er glad i deg, Kim.
De kommer til å finne oss og gjøre oss vondt.
Nei, vi skal gå dypere ned og vente.
- Ja... - De glemmer og andre kommer.
- Når kommer de? Når får vi dem? - Snart...
Vi har all verdens tid.
- All verdens tid. - All verdens tid...